M A G I C I A N U L
Traducerea și adaptarea: SHAKTI & LOVENDAL E-mail: red_roxana84@yahoo.com E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com
Ea este! Știu că ea este!
Vrea să ne spună ceva! Trebuie să facem ceva!
Vă rog!
Înconjurați-l!
Trădătorule!
În numele Maiestății sale imperiale și al orașului Viena...
Mă aflu aici ca să-l arestez pe Eduard Abramowitz,
cel cunoscut ca "Eisenheim Magicianul"!
Pentru tulburarea ordinii publice și pentru desfășurarea de activități
contra imperiului!
Lăsați-l în pace!
Îl arestează! Îl arestează pe Eisenheim!
- Da... - Inspectorul-șef Walter Uhl.
- Ai întârziat. - Îmi cer scuze, Înălțimea Voastră.
Mă ocupam de problemele mărunte de ultimă oră ale cazului.
- Mai există așa ceva? - Foarte puține.
Iar a făcut-o?
Cum de reușește să o facă?
Mi-e teamă că nu știu încă.
- L-ai întrebat? - Nu vorbește în această privință.
Sunt sigur că ai la dispoziție metode pentru acest tip de atitudine.
Vreau să pui capăt acest lucru.
Sunt sigur că ai ceva de la el. Ceva din trecutul său.
Da... Da, cred că am.
De fapt, noi știm totul despre viața sa.
Am vorbit cu toți cei care l-au cunoscut.
Ca băiat, el a avut șansa de a se întâlni cu un magician călător.
Băiete...
O versiune a acestei istorii spune că însuși omul a dispărut.
Împreună cu arborele.
Cine știe ce s-a întâmplat de fapt.
Oamenii au început să creadă că el deține un fel de puteri speciale.
Sau oricum, era cel puțin mai diferit.
Și apoi o întâlni pe ea...
Dă-i drumul.
- Ai grijă, o să-l scapi! - Nu...
Dă-i drumul!
Trage o carte.
Ai vrea s-o pui înapoi?
Acum, privește.
Ducesă von Teschen...
Nu puteți sta într-un asemenea loc.
Sunt țărani.
Să nu uitați cine sunteți.
Au dus-o înapoi la castel.
Și i-a fost interzis să se mai vadă împreună.
Dar în curând, ei începură să se vadă din nou.
În următorii ani, întotdeauna găsiseră o modalitate pentru a fi împreună.
Repede, haide!
Ca magician poți să faci orice ca să dispară.
O casă, o trăsură, orice.
Și ce vom face?
Nu ne pot opri, dacă ne dorim să fim împreună.
Nu ne vor găsi niciodată.
Promiți că o să mă iei cu tine?
Voi face asta.
Într-o zi, vom fugi împreună.
Vom dispărea.
Există o modalitate secretă de a-l deschide.
Vroiam o poză.
Sophie, ești acolo?
Hai repede, că ei vin!
Von Teschen?
Fă să dispărem!
Ducesă von Teschen!
Nu!
Uite-o!
- Să mergem! - Lasă-mă în pace!
Lasă-mă în pace!
- Lasă-mă în pace! - Nu!
Vă rog...
Eduard...
Lăsați-o în pace!
Nu!
Lăsați-o în pace, vă rog!
Lasă-mă în pace! Termino!
Sophie!
- Eduard! - Sophie!
Eduard!
Sophie...
Stai departe de ea. Data viitoare te arestăm pe tine și pe familia ta.
Ce s-a întâmplat după aceea rămâne un mister.
Știm doar că a călătorit prin lume.
Și că a devenit unul dintre magicienii care dădea spectacole în public.
Și că și-a schimbat numele în Eisenheim.
Și apoi, aproape după 15 ani mai târziu...
El apăru în Viena.
Viață și moarte.
Spațiu și timp.
Destin și șansă.
Acestea sunt forțele Universului.
În seara aceasta, doamnelor și domnilor,
vi-l prezint pe omul care a dezlegat aceste mistere...
Din cele mai îndepărtate colțuri ale lumii,
unde magia neagră încă există.
El a venit în lumea noastră, pentru a ne arăta
că legile naturii pot fi încălcate.
Vi-l prezint pe...Eisenheim!
Poate cineva să-mi ofere o batistă?
Dvs. doamnă.
Mulțumesc.
Și...fiți răbdătoare.
Archie, te rog.
Aș dori să continuăm cu cercetarea... timpului.
În momentul în care am pătruns în această viață,
curgem în fluxul timpului.
Îl putem măsura și determina.
Dar nu putem încălca legea timpului.
Nu-l putem face să meargă mai repede... sau mai încet.
Sau putem?
Fiecare dintre noi am trăit senzația
unui moment minunat care a trecut prea repede.
Și ne doream ca să dureze mai mult.
Sau am simțit cum timpul trece încet într-o zi tristă.
Și ne doream ca lucrurile să treacă ceva mai repede.
Să vă arăt că acestea sunt chiar adevărate.
Și dvs. doamnă. Unde se află batista dvs.?
Bravo!
Dați-ne ceva, vă rog! Vă rog, dați-ne ceva!
Vă rog!
- Pentru ce? - Suntem săraci.
- Credeți că sunteți săraci? - Da.
Să vă arăt aici.
Nu sunteți săraci.
Aveți tot ce vă trebuie...chiar aici.
Mulțumesc.
Și asta e a voastră...
Și...ăstea sunt pentru voi.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- Cafea? - Nu.
- Strudel? - Am mâncat.
Nu doresc nimic. Mulțumesc.
Văd că ești mulțumit.
Cum s-au vândut biletele?
Deloc rău. S-a ocupat trei sferturi din sală.
- Foarte bine. - Dar s-ar fi putut mai bine. Ia ascultă.
Ascultă...
"Nu există nici o îndoială că
această reprezentație a fost mai mult decât un spectacol de divertisment."
"Câteva din efecte au depășit pur și simplu senzația de iluzii
și au atins tărâmul artei."
"El este prea tânăr să poată fi atât de magistral".
Vezi?
Vom da lovitura cu acest gen de comentarii.
Vom face mai mulți bani decât am visat vreodată.
Poate că a fost ceva mecanic...poate că a folosit un fel de dispozitiv.
Desigur că mi-aș fi dat seama.
Magia cu fluturii încerc să o descifrez.
- Să ne gândim...o fi folosind fire? - Ar fi prea evident.
Câți oameni avem pentru a supraveghea totul?
Câte unul în fiecare parte și unul în față.
Poate că ar mai trebui unul pentru a vedea de fluturi.
Hei! Nu vă atingeți!
Cine sunteți? Ce faceți aici?
Sunt inspectorul-șef Uhl.
Și...inspectez teatrul.
V-am văzut spectacolul. Foarte impresionant.
- Foarte impresionant. - Cu ce vă pot ajuta, inspectore?
Veți fi onorat să aflați că prințul-moștenitor
va asista la spectacolul dvs. din seara aceasta.
- Prințul-moștenitor? - Da.
De aceea, în mod evident trebuie să inspectăm teatrul.
Cred că e puțin cam mic pentru un asasin, nu-i așa?
Aici a crescut arborele de portocale.
Am mai văzut lucruri de acestea înainte, dar...
Niciodată ca acesta. Extraordinar.
Mulțumesc.
Am încercat să mă gândesc cum funcționează.
În special cum au zburat fluturii.
Vă asigur că secretul dvs. se află în siguranță cu mine.
Sunt un oficial al legii, dar și eu am făcut deja câteva trucuri.
- Chiar așa? - Da.
Ei bine, trucuri cu monezile, cu mâinile...
Dar neavând înclinație pentru așa ceva.
Poate ați putea să-mi oferiți niște sfaturi.
Da, bine.
Am să vă arăt unul care îmi place. Obișnuiți să pariați?
Ocazional, da.
Pariez pe dezvăluirea secretului privind arborele de portocali,
dacă nu voi ghici în ce mână se află.
Excelent.
Puneți-o într-o mână mai întâi.
Ridicați acea mână deasupra frunții. Concentrați-vă.
- Și vizualizați mental. - Da.
- Ați făcut asta? - Da.
Lăsați mâna în jos în fața dvs.
- Se află în mâna stângă. - Ei bine...
- Poate credeți că a fost noroc. - Dvs. și cu amicul aveți un semn.
Nu.
Dacă-mi permiteți...E vorba de altceva.
Atunci când ridicați mâna în sus...
sângele va circula...
Și astfel se va observa tot timpul unde se află.
Ooo...
- Ooo...îmi place foarte mult. - Vă rog să o luați.
- Este cadoul meu. - O, mulțumesc.
Mâna...
Acum...inspectore...
Dacă nu vă supărați, trebuie să pregătesc spectacolul din această seară.
Da...
"Eisenheim, magicianul"
Vă rugăm ridicați-vă...
Alteța Sa Regală, prințul-moștenitor Leopold!
M-am gândit că am putea termina seara această cu o discuție despre suflet.
Toate religiile mari vorbesc despre eternitatea sufletului față de viață.
Atunci ce înseamnă faptul de "a muri"?
Am nevoie de un voluntar din public.
Cineva căruia nu-i frică de moarte.
Vă rog.
Se oferă cineva? Vă asigur că nu se va întâmpla nicio tragedie.
E o onoare ducesă von Teschen.
Mă cunoașteți?
Nu.
Sunteți foarte sigură că nu ne-am mai întâlnit înainte?
Da, desigur.
Vă rog să vă uitați direct în ochii mei...
Și să nu priviți în altă parte.
Salutați-vă singură.
Întoarceți-vă într-un cerc.
Îmbrățișați-vă singură.
Treziți-vă.
Cred că te-au plăcut. Te așteaptă de mai bine de cinci minute.
Alteța Voastră, permiteți-mi să vi-l prezint...
"Eisenheim Magicianul".
- Foarte frumos. - Mulțumesc că ați venit.
Sper că v-a plăcut.
Ooo...Mai mult decât plăcut. A fost foarte stimulant, nu-i așa?
Desigur, cu excepția asistentei tale pe care ai lăsat-o fără cuvinte.
Ce ai făcut? Ai hipnotizat-o?
- Într-un fel. - Mi-ar place să știu acest truc.
Se spune că deții puteri supranaturale.
- Ai într-adevăr puteri supranaturale? - Nu am spus niciodată așa ceva.
Atunci nu te deranjează întrebarea, nu?
Nu, nu e așa.
Chiar și diversiunea ta nu e greu de ghicit.
Cum doriți.
Asistenta ta era pe undeva.
Acoperită de haine, desigur.
Mascată de lumini...oglinzi așezate în diferite unghiuri.
Asta ar fi o modalitate de a o face.
Cred că am putut înțelege totul, cu excepția fantomei tale.
- Foarte bună. - Poate o fi un alt truc.
Poate ați putea trece odată pentru a mai face o seară asemănătoare.
Ar fi plăcerea mea.
Sophie...
Data viitoare voi aduna cele mai strălucite minți.
Vei avea atunci o șansă.
Atunci voi pregăti ceva special.
Poate că vă voi face să dispăreți.
O Dumnezeule, când el a oferit-o voluntar pe dânsa...
am simțit cum banii se răstoarnă de sus deasupra mea.
Cred că nici o femeie din Viena n-ar fi vrut să urce pe scenă.
Câtă aroganță!
Ar fi putut muri pentru a se mândri.
- Nici ea nu părea prea fericită. - Mai bine s-ar obișnui.
- Adică? - Ei se vor căsători în curând.
- Serios? - Își asumă niște riscuri, zic eu.
De ce?
Îi place să le dea iubitelor sale câte o lecție din când în când.
Oamenii spun că el a împins odată o femeie de pe balcon,
doar pentru a ascunde urmele de bătaie făcute de el.
Pentru Eisenheim.
Bună, Sophie.
Când eram pe scenă...
m-ai recunoscut imediat.
Mi-a luat un moment, dar... Da, mi-am dat seama.
Și nu puteai să-mi spui și mie?
M-am gândit că îți vei da seama în timp.
Da, mi-aș fi dat seama.
Aș fi venit în seara trecută, oferindu-mă voluntar...
Urcându-mă pe scenă și spunându-ți "Bună!".
Și atunci tu ți-ai fi dat seama repede.
Mă așteptam să o fi făcut.
Nu înțeleg de ce.
Probabil pentru același motiv când te-ai gândit
că ar fi un lucru prudent să ne întâlnim într-o trăsură.
Acesta este doar un joc...
Sunt urmărită peste tot. Cică pentru protecția mea.
Da...
Deci...
Permite-mi să te felicit.
Pentru ce?
- Se spune că vei deveni prințesă. - Încă nu e stabilit definitiv.
Presupun că ar fi un lucru natural.
Ne cunoaștem de ani de zile și ne știm și familiile noastre.
El este foarte inteligent.
E prea inteligent pentru propriul său bine.
Ești norocos...știi asta?
Pentru ceea ce ai făcut.
Adesea îmi doream atât de mult...
Ce îți doreai?
Îmi doream să te văd din nou.
- Și acum ți s-a îndeplinit visul. - Da.
Acum mi s-a îndeplinit.
- Abia aștept să te văd din nou. - Pe curând atunci.
Aici e raportul despre ducesa von Teschen.
Ceva interesant?
Vedeți și dvs.
Magicianul!?
Au stat împreună cam jumătate de oră și apoi el a plecat.
Ce vreți să facem?
Vreți să ne însoțiți la un pahar?
Te rog.
Vrei să mănânci sau să bei ceva?
- Nu, mulțumesc. - Domnule Eisenheim...
Îți voi pune o întrebare...
Care poate nu o să pară prea amicală, dar te asigur că de fapt este.
Care este relația ta... cu ducesa von Teschen?
Ai dreptate...nu prea pare amicală.
Oh, dar nu asta doream s-arăt.
Vezi tu...unii ar putea înțelege
doar o plimbare discretă cu trăsura, ceea ce pare că a fost,
dar eu, în schimb, sunt hotărât să aflu ce-a fost de fapt.
Bine. Suntem cunoștințe din copilărie.
- Cunoștințe? - Prieteni din copilărie.
Tatăl meu era tâmplar...
El a făcut mobila pentru toată casa familiei ducesei.
Înțeleg...Fiul tâmplarului e prieten cu...
Asta e o reclamație?
O, nu, nu...Dacă ar fi fost o reclamație, acum am fi avut un alt gen de discuție.
El se bazează pe tine pentru chestii de acest gen, nu-i așa?
Eu sunt doar un simplu om aflat în serviciu public.
N-aș prea crede. Am auzit că vei ajunge șeful poliției foarte curând.
Și poate primarul Vienei.
Toate aceste chestiuni sunt la voința lui.
Să sperăm că el nu va dizolva Parlamentul înainte ca să intri și tu acolo.
Prințul are câteva idei progresiste,
dar acestea nu-l vor face să fie un împărat bun.
Se spune că ești foarte apropiat de el, așa că sunt sigur că...
Uite ce...
Da, într-adevăr. Se spune că sunt foarte apropiat de prinț.
Dar indiferent ce ai auzit, domnule Eisenheim, eu sunt fiul unui măcelar.
El este moștenitorul imperiului. Cât de apropiați putem fi, a?
Înțelegi ce vreau să spun?
Să nu-ți imaginezi că ești în stare să iei parte la jocul lor.
I-am servit pentru...mulți, mulți ani...
Și îți pot spune în mod sigur...
că nu există nici un truc pe care să nu-l fi văzut.
Nu merită.
Oaspetele meu din această seară...
nu este deloc un om de spectacol.
Ci este mai degrabă un vrăjitor, ce și-a vândut sufletul către diavol,
în schimbul puterilor sale.
Sau cel puțin unii din prietenii mei ar crede asta.
Dar totul poate fi explicat.
Toate misterele pot fi pătrunse.
Da, da...!
Acela este împăratul?
- Da, este tatăl dvs. - Nu cred că a fost invitat.
Seamănă destul de bine, dar nu prea are stil.
Mă tem că nu sunt un pictor așa de bun.
Așa e. În acest desen nu apar urme de pensulă.
Vedeți? E evident.
Și pentru a obține culorile...cred că ați folosit niște substanțe chimice.
Ceva sub forma unui pulverizator.
Îmi dați voie?
- Chiar trebuie? - Da.
Oo...lasă-l în pace să-și facă spectacolul.
Vrei să-l lăsăm să treacă peste acest truc atât de evident?
Da, vreau.
El încearcă să te păcălească.
Încerc să vă luminez. Care preocupare este cea mai nobilă?
Puteți să aprindeți luminile, vă rog?
Pentru ca Înălțimea Sa să se poată convinge.
Vedeți acolo...
Foarte bine...Prima provocare.
De ce nu ne uimești...dacă poți...
fără nimic...pregătit?
Cum doriți.
Sabia dvs. e foarte frumoasă.
Pot s-o văd?
Pot...?
De unde îi vin aceste puteri?
Din oțel sau din destin?
Care are dreptate?
Toți cunoaștem istoria sabiei "Excalibur".
Lama lui Excalibur era fixată în stâncă.
Și așa stătea.
Mulți cavaleri au încercat să smulgă sabia din stâncă.
Doar regele Arthur a reușit.
Demonstrând dreptul său de a conduce.
Cine poate lua această sabie? Dvs. domnule?
Puteți lua sabia?
- Nu mă surprinde. - Poate dvs., domnule.
Să nu spuneți că suntem veri.
- Haide, că poți! - Da, poți!
Mai tare, mai tare!
Se pare că nu se poate.
Mulțumesc.
Haide! Că de nu o poți ridica, nu ai să fii împărat niciodată.
Tatăl tău ar conduce imperiul și la 100 de ani.
Sabia aparține de drept proprietarului ei.
Ne-am distrat destul în această seară.
Pentru o discuție mai serioasă, vă rog acompaniați-mă la un pahar.
Închide-l.
- Ei bine, este foarte popular, Alteță. - Sunt sigur că vei găsi o modalitate.
- Ce ai făcut? - I-am dat ceea ce mi-a cerut.
Cine te-a pus să faci o chestie atât de prostească?
Ducesă von Teschen, trebuie să vii, draga mea.
Nu vrem să-l facem pe prinț să aștepte.
- Ți-a plăcut spectacolul? - A fost minunat.
Cine ți-a spus unde să mă găsești?
Reprezentantul tău artistic.
I-am spus că dacă vrei să mai faci reprezentanții, ai nevoie de ajutorul meu.
Aaa...ai venit să mă salvezi, așa este?
- Bine, pot s-o fac și singur. - Termino!
Am venit până aici ca să încerc să te ajut.
De ce?
De ce te interesează ce s-ar putea întâmpla cu mine acum?
Tu ești prietenul meu! Eu sunt prietena ta!
Ne-am cunoscut acum foarte mult timp.
- Nu mă cunoști deloc. - Atunci de ce-mi vorbești?
De ce te mai obosești să vorbești...?
L-ai păstrat în tot acest timp.
Obișnuiam să stau și să privesc fotografia ta...
Încercând să ghicesc pe unde ești...
Visam noaptea cum plec cu tine...
Apoi mă trezeam și realizam unde sunt.
În visele mele apăreai cu părul mai scurt și fără barbă.
Unde ai fost?
La ferma unchiului meu în Praga.
Ce exotic.
Am fost în Rusia, în Asia Mică,
apoi în Orient pentru mulți ani.
- Atât de mult timp... - Îmi era scris să mă întorc.
Mă tot...gândeam că îl voi găsi la următorul pas...
- Ce? - Un mister adevărat.
Am văzut lucruri extraordinare,
dar singurul mister nedezlegat era de ce inima mea nu putea să renunțe la tine.
Vrea să merg cu el la Budapesta săptămâna viitoare ca să anunțăm logodna.
El vrea ca ungurii să-l susțină.
Îl vor încorona ca rege.
Sunt sigur că tatăl său va avea ceva de spus în privința asta.
- Plănuiește să-l detroneze pe tatăl său. - Asta i-ar putea dăuna foarte mult.
Și ție de asemenea.
N-ar trebui să fii implicată.
Sunt o parte a acestui plan.
Primește Ungaria numai dacă se aliază cu familia mea.
- Părăsește-l! - Nu e așa ușor.
Anulează tot și vino cu mine.
Sau nu spune nimic și vom pleca pur și simplu.
Atât timp cât suntem în viață, ne va urmări,
iar când ne va găsi, ne va ucide.
Uită-te la mine.
Chiar vrei să fugim împreună?
Da...Vreau.
Aici erai. După cum am prevăzut, ne-au închis afacerea.
Acum ești mulțumit?
Ai spus ce-ai avut de spus?
Nu contează că ne-au anulat tot spectacolul.
Ți-ai luat o piatră de pe inimă.
- Avem bani? - Poftim?
Mai avem bani economisiți?
Da, avem ceva. Dar am fi putut avea mult mai mult.
Ne descurcăm și cu atât.
Și celălalt cont. Pe tot.
Mulțumesc.
Nu ai nici o îndoială că aceea era ducesa von Teschen?
Îți jur pe viața mea.
- Ce era în geantă? - Nu știu.
Se află în primul vagon.
Când se termină, tu pleci cu ea, iar o să vă urmez.
- A înțeles riscurile, domnule? - Pe deplin.
După cum știți, uneori o urmărim pe ducesă pentru protecția dumneai.
Ieri a fost văzută în compania unui alt bărbat.
- Care bărbat? - Eisenheim, magicianul.
- Ce făceau? - Ce vreți să spuneți...
Se atingeau, se sărutau, făceau sex?
Nu, din câte am văzut noi. Nu.
Totuși avem motive să credem că parcă plănuiau ceva.
E posibil să plece împreună?
- Nu sunt sigur de nimic, Alteță. - Mulțumesc, inspectore.
Putem desigur să strângem mai multe informații.
Și-a petrecut amiaza cu tatăl său. E așteptat să vină în curând.
Ce surpriză!
Credeam că nu-ți place aici.
Crezi că ești foarte inteligentă?
Și libertină în ceea ce privește prieteniile, nu?
- Despre ce vorbești? - Despre prietenul tău, magicianul.
Știu că ai fost cu el.
E adevărat.
Suntem prieteni din copilărie.
Te culci cu toți prietenii din copilărie?
Nu merit să mi se vorbească așa.
Îți vorbesc așa cum vreau eu.
- Ești beat. - Îmbătrânești, nu-i așa?
Știi că mama mea avea 16 ani când s-a căsătorit cu tatăl meu?
- Încerci să mă umilești? - Nu are de-a face cu tine.
Ba are de-a face cu mine!
Nu vei împărți patul cu mine dacă te-ai culcat cu dânsul!
Nu înțelegi.
Nu voi împărți patul cu tine niciodată.
Nu voi veni la Budapesta cu tine...și nu voi face parte din planurile tale.
Și n-am să mă căsătoresc cu tine.
Presupun că nu ești atât de proastă încât să încerci ceva...
Pentru că dacă îmi strici planurile, n-o să mai am nevoie de tine. Înțeles?
Mâine plecăm la Budapesta.
Te sfătuiesc să fii aici mâine devreme, gata de plecare,
și să nu mă mai faci de râs.
Adio.
Cum adică "adio"?
Întoarce-te aici!
Întoarce-te naibii!
Nu! Întoarce-te aici!
Te rog! Nu!
Nu, lasă aia.
Ducesă von Teschen!
Aici!!
Aici!
- Am crezut că ai urcat în tren cu el. - Nu, domnule.
A plecat din Viena și noi am crezut că se află cu el.
Cred că a luat sfârșit conferința de la Budapesta.
- Cine sunteți? - Sunt doctorul familiei.
- Sunteți inspectorul-șef? - Da, eu sunt.
- Înțelegeți că acum e problema poliției? - Sigur că înțeleg.
Foarte bine.
- Ați aflat cauza morții? - A sângerat până la moarte...
Are o tăietură la gât, în partea stângă.
Probabil un cuțit sau o spadă.
Pot să mă uit?
Inspectore, nu sunt de acord cu așa ceva și nici prințul nu va fi.
Aici nu este circ.
Scuzele mele, desigur.
Mulțumesc, doctore.
Probabil că a fost jefuită...de țigani poate...
Au căutat diamante sau cine știe ce...
Inspectore-șef! Trebuie să mai știți ceva.
Da, ce este?
Am găsit piatra asta în materialul rochiei.
A fost văzută ultima dată, joi, călărind spre terenul de vânătoare, la 8:30...
De ce călărea singură?
- El a făcut asta, știi bine. - Ce anume știu eu?
- Prințul! El a ucis-o și știi asta! - Nu, nu știu asta.
- De fapt sunt sigur că e la Budapesta. - A ucis-o înainte să plece.
Mă tem că faptele nu se potrivesc cu teoria dumneavoastră.
- Îl părăsea. - Pentru cine? Pentru tine?
- Da. - Nu fi absurd, domnule Eisenheim.
A ucis-o pentru că nu putea să renunțe la dânsa.
- Ea îi știa secretul. - Ce secret?
- Întreabă-l pe inspector, el știe. - Încetează chiar acum!
- Sunteți corupt în totalitate? - Nu, nu în totalitate. Nu!
De aceea te sfătuiesc să nu mai acuzi pe nimeni, mai ales pe Majestatea Sa.
Sau vei face chiar tu închisoare.
- Unde este paza de la poartă? - Au plecat toți cu prințul.
- Dar servitorii? - Au plecat.
- Și el? - El se ocupă de cai.
Aici.
Proprietatea imperială nu este în jurisdicția noastră.
Mulțumesc, nu știam.
Ce faci?
Anchetez.
Asculți de magicianul ăla, nu?
- De unde știi că nu el e făptașul? - Nu, asta nu cred.
S-a întors prințul.
Inspectore.
Ar trebui să mergem.
Acum.
- Ce ați descoperit? - Ultima dată a fost văzută călărind aici.
Da, și după informațiile dumnevoastră credeți că s-a sinucis?
Nu, în mod sigur a fost ucisă.
- Aveți vreun suspect? - E prea devreme, Majestate.
În cursul acelei săptămâni, l-am arestat pe făptaș.
Am știut că asta nu-l va mulțumi pe Eisenheim.
Oamenii mei îl supravegheau constant.
A ieșit din starea de suferință și și-a înființat un teatru.
E perfect.
Și-a găsit agentul și a început pregătirile
pentru un nou gen de spectacol.
Cine e?
Numele meu este Franco.
De unde vii?
Vin de la Roma.
Tatăl meu e de-acolo.
Cum ai ajuns aici în seara asta?
Nu știu.
Ești viu?
Ce poți să ne spui despre lumea cealaltă?
- Cum e? - Da, spune-ne.
Trebuie să știi anumite lucruri.
Secrete.
Nu par să creadă că a fost un truc.
Publicul lui Eisenheim a fost mereu unul entuziast...
Dar acum pare să atragă tot mai mulți.
E însetat de mai mult.
Domnule Adams, vă rog.
Cu spiritele invocate, Eisenheim ne-a demonstrat foarte clar
imortalitatea sufletelor.
Spiritismul s-a reafirmat în fața materialismului științific modern.
Vom ridica umanitatea la o nouă moralitate modernă.
"Este o mișcare revoluționară și ne vom schimba într-o republică spirituală."
Crezi că Eisenheim e în spatele acestei mișcări?
De ce să mă deranjez pentru un magician?
A demonstrat că e mai mult decât un magician, Înălțimea Ta.
E un șarlatan. Un escroc.
Pretinde că are puteri supranaturale. Să-l acuzăm de fraudă.
Întâi trebuie să demonstrăm frauda și apoi să-l acuzăm.
Atunci faceți-o. Aflați-i trucul și arestați-l.
Asta e doar o demonstrație inspectore, dar observați cum funcționează.
Da, văd, nu e rău, nu e rău.
- Trebuie să-l spionăm pe Eisenheim. - N-o să aflăm nimic.
- Am încercat deja. - Încearcă altceva!
- Ce s-a întâmplat aici? - Una din fantomele de la teatru.
- Unde? - Acolo. E un băiat.
- Unde e chestia aia? - Acolo.
L-ați văzut?
- O nălucă. - Am văzut-o.
Unde îl duceți?
Vreau să știu cum faci.
Întâi portocalul și acum asta.
Trebuie să dezvălui toate secretele profesionale poliției.
- Dacă nu, sunt obligat să te arestez. - Sub ce acuzații?
Vom începe cu frauda.
- Mă scuzați, inspectore. - Ce e?
Cred că ar trebui să priviți pe fereastră.
- Cine sunt? - Sunt aici pentru el.
Nu credeam că ai atâția admiratori.
- Ce vor de la tine? - N-am nici cea mai vagă idee.
- Ce ți-au zis spionii? - Că vrei să subminezi monarhia.
De ce? Din cauza crimei comise de prințul-moștenitor?
Nu e un asasin. Adevăratul făptaș e închis și declarat vinovat.
Ați prins pe cine nu trebuia.
- N-aveți de unde să știți asta. - Nu, dar dumneavoastră știți.
Eisenheim, te duci la închisoare dacă nu-mi spui cum faci!
- Dați-i drumul! - Eliberați-l!
Pedeapsa va fi mai mare dacă mulțimea atacă această clădire.
Eisenheim! Eisenheim! Eisenheim! Eisenheim!
Ce faci?
Oprește-te! Oprește-te!
Ascultați-mă, vă rog!
Trebuie să mă ascultați, vă rog!
Vă mulțumesc tuturor că ați venit.
Am discutat cu inspectorul-șef.
Și cred că s-a produs o neînțelegere.
Vreau să știți că tot ce vedeți în teatrul meu...
este o iluzie.
E un truc. Nu este real.
Nu-i pot aduce pe cei dragi din lumea cealaltă.
Nu pot primi mesaje de dincolo.
Îmi cer scuze dacă v-am creat speranțe false.
Intenția mea a fost doar să vă distrez.
Nimic altceva.
Vă mulțumesc pentru sprijin.
Dar trebuie să vă întoarceți acasă.
Vă rog, trebuie să plecați!
Acum că le-am explicat, nu mai poate fi vorba de fraudă.
Pot să plec?
Te-a păcălit, asta e?
- Nu, Majestatea Ta. - Atunci de ce dai greș?
Credeam că pot avea încredere în tine.
Credeam că ești un om pe care să-l iau cu mine după încoronare.
- Mă înșel în privința ta? - Nu, nu vă înșelați, Alteță. Nu.
Am nevoie de oameni care-și pot îndeplini sarcinile primite!
Sunt înconjurat numai de proști.
Trebuie să fac totul de unul singur.
Cazul ăsta nu e cu nimic diferit.
- Cum arăt? - Obișnuit, Alteță.
Foarte obișnuit.
Cred că o să mă distreze chestia asta.
- Nu vă recunoaște nimeni. - Bine.
Păstrați distanța, nu vreau să fiu văzut de poliție.
Cine ești?
- Ești ducesa von Teschen? - Da.
Ce-ai pățit?
A fost ucisă.
Ai fost ucisă?
Cine a făcut-o?
- L-au arestat pe făptaș? - Spune-ne te rog, cine te-a ucis?
Cineva...din sala asta.
Spune-ne. Unde e?
A fost prințul-moștenitor?
A mai omorât o femeie în trecut.
Prințul-moștenitor nici măcar nu se afă aici.
Inspectore, sunteți sigur că ați prins pe cine trebuia?
- Sunt sigur, dați-mi voie. - L-ați anchetat pe prinț...?
Dacă e adevărat nu poate continua, trebuie judecat.
Sunt sigur că magia nu este o dovadă. Cum vă numiți?
- Ethencie von Methas. - În locul dumitale, aș fi atent ce spun.
Nici măcar nu arăta ca Sofie.
Oamenii sunt proști și el știe. Îi manipulează.
N-a făcut mare lucru. El a adus o actriță în fața tuturor.
A lăsat publicul să facă acuzațiile. Desigur că i-a plătit.
- Trebuie să-i suport pe oamenii ăștia? - Mă tem că nu avem destui oameni.
La următoarul spectacol, îi vreau arestați pe toți, unul câte unul...
pe Eisenheim și toată trupa.
Vreau să fie un exemplu.
Așa trebuie făcut...să folosești forța.
Ai făcut o prostie azi noapte.
Nu...nu-l poți distruge.
- Nu poți submina monarhia. - Știu că nu pot.
Atunci n-o mai invoca din nou!
Nu mai stârni întrebările alea!
Eisenheim, nu vreau să te arestez.
Sunt un om cinic, Dumnezeu știe.
Dar, dacă numerele tale sunt reale, și chiar și eu admit că ai un dar,
fie el și un truc, rămâne la fel de impresionant...
Oricum, ai acest dar, deci nu mă obliga să te închid.
Promite-mi că n-ai s-o faci din nou!
Îți promit că îți va plăcea următorul spectacol.
- Ce vrei? - Nimic.
Atunci de ce vrei s-o aduci din nou înapoi?
Doar ca să fiu cu ea.
Ca să fii cu ea...
- E gata totul? - Da domnule, poate încerca să scape.
Nu va scăpa, păziți fiecare ușă și fereastră.
Da, domnule.
Îmi cer scuze pentru comportamentul meu de adineauri...
dar vreau să mă revanșez cu o propunere.
Nu sunt sigur.
- O să fac să merite așteptarea ta. - Am fost ocupat, n-am stat să te aștept.
Da, desigur.
Vreau să te ocupi de chestiunile mele financiare...
și de bunurile mele.
De tot.
- Totul? - Da.
Inclusiv acest teatru și încasările din seara asta cu cele mai sincere mulțumiri.
Ce spui?
- Bine, am s-o fac. - Bine, bine.
Vrei să te prezint în seara asta?
Nu, în seara asta doar bucură-te de spectacol.
Mă scuzați inspectore, sunt agentul lui Eisenheim.
Da, îmi amintesc.
- Ce se întâmplă? Ce e cu atâta poliție? - Precauții domnule Fischer, precauții.
- Vreți să-l arestați pe Eisenheim? - Asta depinde numai de el.
E ducesa von Teschen.
De ce ai fost ucisă?
- Vroiam să-l părăsesc. - Pe cine?
- Pe prințul-moștenitor? - Pe cine?
Am încercat să scap.
Purtam medalionul când am murit, dar acum nu-l mai am. S-a pierdut.
- Spune-ne te rog, cine te-a ucis? - A fost prințul-moștenitor?
Trebuie să facem ceva.
Trădătorul!
În numele Maiestății sale imperiale și al orașului Viena...
Mă aflu aici ca să-l arestez pe Eduard Abramowitz,
cel cunoscut ca "Eisenheim Magicianul"!
Pentru tulburarea ordinii publice și pentru desfășurarea de activități
contra imperiului!
Nu!
Ce...?
Căutați-l!
- Unde e? - Era chiar acolo!
- Cum se face acest truc? - Nici un truc!
- Cum se face!? - Nu știu, de unde să știu?
Portocalul
Mi-am trimis omul să ducă spada la sediul poliției.
Oamenii mei vor afla dacă piatra găsită în rochia ducesei von Teschen
provine de la spadă. N-am nicio îndoială că așa va fi.
Apoi am venit aici și m-ați întrebat de ce am întârziat.
- Ai furat ceva din domeniul imperial. - Avea legătură cu crima.
Chiar dacă ar fi adevărat, aici nu e jurisdicția ta.
Așa e. Poți să faceți ce vreți aici, fără să existe consecințe.
Nimeni nu vă poate pedepsi... cu excepția unui singur om.
- Cine ? - Împăratul...
Nu cred că va da Coroana unui ucigaș, nu-i așa?
- Nu te va crede niciodată. - Poate că nu.
Dar am scris o scrisoare personalului său.
Le-am spus totul.
Inclusiv despre planul dvs.de a-l detrona pe Împărat.
Asta sigur le va atrage atenția.
- Nu veți lua tronul cu ajutorul meu. - Nu vrei să fii șeful poliției?
Nu vrei să devii un baron? Un aristocrat?
Mă tem că în acest moment nici nu intră în discuție.
Prostule, te păcălește. Te manipulează.
El a furat piatra și a plasat-o acolo.
- Sunteți beat. - E doar un truc.
Nu e real.
Poate iluziile sale au și o sămânță de adevăr.
- Vreau să anulezi totul. - Sau ce?
Te împușc, sau te împușc indiferent de altceva.
Atunci, i-ai ucis pe inspectorul-șef și pe ducesă.
Nu cred domnule. Te-ai sinucis pentru că nu ți-ai îndeplinit misiunea.
Ofițerii Generalului, bănuiesc.
Cred că au primit scrisoarea mea.
- Ce vrei? - Nu vreau nimic.
Prietene, asta ai să și primești.
Domnilor.
Este evident tot ce se întâmplă.
Ești un incompetent total.
Nimeni nu a observat, nimeni nu știe.
Eu propun să-ți eliberezi biroul, dacă ai de gând să mă trădezi.
Această țară se duce de râpă!
Sunt mii de voci care strigă și nimic nu poate fi făcut! Nimic!
Am făcut tot posibilul.
Prea mult!
Prea mult...
Deschideți în numele regelui!
Majestatea Ta, deschideți.
Deschideți ușa.
În numele tatălui dumneavoastră, insist să deschideți ușa.
Trebuie să deschideți ușa.
Proștilor.
Vă rog, Alteță!
Nu suport.
N-am să suport.
Deschideți ușa. Doborâți-o!
- Ce s-a întâmplat? - Prințul s-a sinucis.
- Sunteți inspectorul-șef Uhl? - Eram odată.
Portocalul
Tu! Cine ți-a dat asta?
Domnul Eisenheim!
Ce!?
Toată lumea în vagoane!
Biletul dvs., domnule.
Toată lumea în vagoane!
Când se va termina totul, tu pleci cu ea iar eu vă voi urma.
- A înțeles riscurile? - Pe deplin.
Crezi că Eisenheim e în spatele a tot ce se întâmplă?
Atunci ce înseamnă faptul de "a muri"?
- Ce vrei? - Să fiu cu ea.
Cu ea...
Inspectore-șef, trebuie să mai știți ceva.
Spada dumnevoastră e foarte frumoasă. Pot să o văd?
Ești beat...
Ești beat!
E un șarlatan. Un escroc. A înscenat totul.
Portocalul
Tot ce ați văzut este o iluzie, nu este real.
Traducerea și adaptarea: SHAKTI & LOVENDAL E-mail: red_roxana84@yahoo.com E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com